‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫ביום הראשון נפל בית מורנינגסטאר.‬
‫ביום השלישי הוביל קאליבן, ‬ ‫המלך החדש של הגיהינום, את צבאות התופת‬
‫למסע צלב כדי להפוך את כדור הארץ‬ ‫למדור העשירי.‬
‫הוא נכשל.‬
‫ביום הרביעי הביסו הפגנים‬ ‫את קאליבן ואת צבאותיו.‬
‫כדור הארץ נפל לידיהם.‬
‫ביום השביעי הגיע צבא השמיים לגיהינום‬ ‫ורוקן אותו מכל יושביו.‬
‫ומה בדבר סברינה מורנינגסטאר?‬
‫היא נותרה במקום שבו קאליבן השאיר אותה, ‬ ‫כלואה באבן בין אביה ולילית.‬
‫כמה זמן עבר?‬
‫עשרות שנים.‬
‫היא תהתה במעורפל...‬
‫מי יבוא להציל אותה?‬
‫ניקולס? הארווי? רוזלינד? דודותיה?‬
‫היא לא ידעה שכולם מתו לפני זמן רב.‬
‫ובסופו של דבר, סברינה הייתה היחידה‬ ‫שיכלה להציל את עצמה.‬
‫סברינה, את שומעת אותי.‬
‫את יכולה לפקוח עיניים.‬
‫את יודעת איך אני יודעת זאת?‬ ‫כי כבר עשית את זה פעם.‬
‫את רק צריכה קצת עזרה כדי להתעורר.‬
‫ברוכה השבה.‬
‫כעת נחליף מקומות.‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫את אני!‬
‫איך זה יכול להיות? איך הצלת אותי?‬
‫לא הצלתי אותך. עוד לא.‬
‫אבל עכשיו יש לך סיכוי‬ ‫להציל את עצמך ואת כל השאר.‬
‫לכי, אספי את סמלי המלכות הטמאים‬ ‫והצילי את גרינדייל מידי הפגנים.‬
‫להציל את העיר? מה זאת אומרת? מה קרה?‬ ‫-אין זמן.‬
‫קחי את סמלי המלכות, הצילי את גרינדייל, ‬ ‫וכשתסיימי יגיע תורך.‬
‫תורי לעשות מה?‬
‫להיות אני. לעשות את זה.‬
‫אני את, סברינה.‬
‫את מהעתיד.‬
‫זה אומר שאת כבר יודעת מה יקרה? או קרה?‬
‫אני מכירה גרסה אחת של האירועים, אבל איני‬ ‫יכולה להוסיף, אחרת אסכן את רצף הזמן.‬
‫זכרי, כשתסיימי הכול, ‬
‫עלייך לחזור לכאן, לרגע הזה בדיוק, ‬
‫ולעשות את מה שעשיתי‬ ‫כדי לסגור את לולאת הזמן.‬
‫זו הדרך היחידה לשמר את הממלכות.‬
‫אם לא תעשי זאת, התוצאה תהיה כאוס.‬
‫אני מרגישה שאני אומרת את זה הרבה, ‬ ‫אבל מעולם לא התכוונתי לזה יותר מעכשיו.‬
‫אני לא מבינה.‬
‫את זוכרת את הסרט שאמברוז אוהב, ‬ ‫ "בחזרה לעתיד" ?‬
‫זה בדיוק אותו דבר, רק עם קסמים.‬
‫פשוט תזרמי עם זה.‬
‫אסור לנו לדבר.‬ ‫אנחנו מסתכנות בעצם הפגישה שלנו.‬
‫למרבה המזל, ‬ ‫המדור התשיעי של הגיהינום קיים ב...‬
‫כיס זמן נפרד.‬
‫סמלי המלכות.‬
‫חלון הסוד ודלת הסוד, ‬
‫היפתחו לרווחה, הראו לי עוד.‬
‫אל תפריעי את מנוחתו של אוצרי!‬ ‫-אוי, לא.‬
‫הורדוס, מה אתה עושה כאן?‬
‫אנחנו השומרים.‬
‫אנו מגינים על אוצרותינו.‬
‫זה הגיהינום. אסור לך להיות כאן.‬ ‫-הגיהינום ריק, מכשפה-מלאך, ‬
‫וכל השדים אינם.‬
‫בנים, תירגעו!‬
‫עדכון: יש לי כוחות חזקים יותר עכשיו.‬
‫וגם אם הגיהינום ריק, הוא עדיין ממלכתי.‬ ‫אל תאיימו עליי כאן.‬
‫מה קרה כאן? אתם יודעים?‬
‫המלאך מיכאל פלש לגיהינום‬ ‫והביס את מלך החמר.‬
‫מלך החמר? אתה מתכוון לקאליבן?‬ ‫-כן.‬
‫הוא מת.‬
‫פנדמוניום נחרבה, ‬
‫אבל סמלי המלכות הטמאים נותרו חבויים.‬
‫אז באנו.‬
‫ותוכניתו של קאליבן‬ ‫להרחיב את הגיהינום לממלכת בני התמותה?‬
‫הוא ניסה, ‬ ‫אבל הפגנים בכדור הארץ הניסו אותו.‬
‫הפגנים בכדור הארץ?‬
‫בסדר, אני חייבת לחזור לכדור הארץ.‬
‫אני יוצאת מכאן עם סמלי המלכות.‬
‫זוזו מדרכי, או שאחסל אתכם.‬
‫אתם תחליטו.‬
‫- חדר מתים ספלמן‬ ‫לוויות, קבורות וטקסים -‬
‫שלום?‬
‫פרודנס?‬
‫חדר החניטה.‬
‫ממבו.‬
‫דודה זי.‬
‫לא.‬
‫לא!‬
‫דודה הילדה.‬
‫אולי...‬
‫- סיילם‬ ‫דודה הילדה -‬
‫דודות, אני מצטערת כל כך.‬
‫נטשתי אתכן...‬
‫כשהייתן זקוקות לי יותר מכול. סליחה.‬
‫ספלמן.‬
‫שלום?‬
‫מה אתם עושים כאן?‬
‫באשר ילכו סמלי המלכות, לשם נלך.‬
‫חכו כאן.‬
‫- אנא, אדוננו, הושיענו מידי קרקוסה -‬
‫הפגנים.‬
‫הקרנבל.‬
‫לא.‬
‫אל תגידי כלום. בואי איתי.‬
‫אני מניח שהם איתך.‬
‫אני לא מבינה, איך עברו שנים‬ ‫מאז שעזבתי את גרינדייל?‬
‫עשרות שנים, דודנית.‬
‫לזמן ולסבל יש חוקים שונים במדור התשיעי.‬
‫זה לא חשוב. מה שהיה היה.‬
‫חשוב לי לדעת מה קרה לשאר חברי המסדר‬ ‫ולבני התמותה.‬
‫הם מתים, סברינה.‬
‫כולם מתים.‬
‫יצורי הצמחים כלאו אותם בבתי חרושת של בשר.‬
‫דמם משקה את האיש הירוק.‬
‫סברינה, הפגנים ניצחו.‬
‫כדור הארץ הפך לגן של זוועות.‬
‫זה מקום המבטחים היחיד.‬
‫המכרות של קינקל? למה?‬
‫הצלחתי לבצר את הכניסה‬ ‫ולהרחיק מכאן את הפגנים בעזרת לחש כבילה.‬
‫איך שרדת לבד עד עכשיו?‬
‫לא אשקר לך, השתגעתי לזמן מה.‬
‫עשור או שניים.‬
‫הספרים היו ישועתי.‬
‫קראתי... טוב, קראתי הכול.‬
‫בבקשה, תגיד לי שמצאת באחד הספרים‬ ‫משהו שיכול לעזור לנו, ‬
‫דרך כלשהי לתקן את המצב.‬
‫לתקן את המצב?‬
‫סברינה, פספסת את סוף העולם.‬
‫הדודות שלנו מתות.‬
‫פרודנס מתה.‬
‫היא מתה בזרועותיי.‬
‫ובנשימתה האחרונה היא התחננה בפניי...‬
‫לנטוש אותה, לברוח.‬
‫עצור אותו.‬
‫אני לא יכול לעזוב אותך.‬
‫ולשם מה?‬
‫כדי שאקח את זה.‬
‫ביצת הזמן של האב בלאקווד.‬ ‫החבאתי אותה מפניו.‬
‫אמברוז, אני מצטערת כל כך.‬
‫איפה היית?‬
‫היית צריכה להיות איתנו, עם המשפחה שלך.‬
‫אתה אמרת לי להישאר בגיהינום‬
‫ולזכות בסמלי המלכות הטמאים.‬
‫לפחות ניצחת?‬
‫כן, השגתי את שלושת הסמלים, אבל...‬
‫מה זה משנה? הקרב נגמר, ‬
‫הפסדנו, ואין תקווה ל...‬
‫רק רגע.‬
‫כמובן. ככה עשיתי את זה.‬
‫אמברוז, האם אפשר להחזיר מישהו בזמן‬ ‫באמצעות הביצה?‬
‫ייתכן, אבל רמת האנרגיה הקסומה‬ ‫הדרושה לשם כך...‬
‫שווה לרמת האנרגיה האצורה‬ ‫בסמלי המלכות הטמאים?‬
‫לא, זה לא יצליח לעולם. זה מסוכן מדי.‬ ‫-זה יצליח.‬
‫זה כבר הצליח.‬
‫אל תשאל אותי איך אני יודעת.‬ ‫פשוט סמוך עליי, אנחנו נצליח.‬
‫אתה ואני, האחרונים לבית ספלמן.‬
‫נוכל לעצור את הפגנים, ‬ ‫להציל את דודותינו ואת גרינדייל כולה.‬
‫אנחנו מוכרחים!‬
‫נצטרך לפרק את סמלי המלכות הטמאים.‬ ‫כלומר, אם הם מסכימים.‬
‫כמובן. הם יודעים.‬
‫לכן הם שמרו על סמלי המלכות, ‬
‫כדי שהם ישמשו למטרה הזאת ברגע הזה בדיוק.‬
‫אתם מרגישים זאת בעצמותיכם, נכון?‬
‫בסדר.‬
‫אז עלינו להתיך את החפצים‬ ‫ולהפוך אותם לכלי נשק.‬
‫איזה מין נשק?‬
‫למרבה האירוניה, ‬
‫ "מורנינגסטאר": מוט שאליו מחובר כדור משונן, ‬
‫שבאמצעותו תאספי את האנרגיה הקסומה‬ ‫של הביצה ותיצרי מערבולת.‬
‫אנחנו רק צריכים למצוא מקום מקודש, כמו...‬
‫בשם השטן המתוק!‬
‫כמו מעגל האבנים באקדמיה.‬
‫בסדר, אז מה הבעיה?‬
‫בלאקווד הפך את האקדמיה לחצר מלכותו, ‬
‫וביעותי אלדריץ' שהוא מתפלל אליהם‬ ‫שיבשו עליו את דעתו.‬
‫ואפילו שומרי התופת שלך לא יעזרו, ‬ ‫כי בלאקווד מסומן באות קין ואי אפשר להורגו.‬
‫אז לא ננסה להרוג אותו.‬
‫תכין הכול, אמברוז.‬
‫אני רק צריכה לקחת משהו מהבית...‬
‫מהמטבח.‬
‫מזמן לא התראינו, ידידתי הוותיקה.‬
‫איך הלך?‬
‫לקחתי אותה.‬ ‫מה איתך? הצלחת להתיך את הסמלים?‬
‫מורנינגסטאר אחד, חם מהכבשן.‬
‫אמברוז, למה אין פה צמחייה?‬
‫ובכן, לפני זמן רב‬
‫הרעילה מכשפת הפרא פסטה את האדמה‬ ‫כך שדבר לא יצמח כאן.‬
‫אני איכנס ראשונה.‬
‫בלאקווד?‬
‫הראה את עצמך, פחדן.‬
‫בלאקווד!‬
‫אין צורך לצעוק.‬
‫אני כאן.‬
‫העלמה ספלמן, ‬
‫אני מניח שבאת להציע את עצמך לריקנות.‬
‫כן, אין לי ספק. הריקנות...‬
‫ושאר ביעותי אלדריץ'.‬
‫הבאתי להם מנחה.‬
‫באמת?‬
‫הם אוהבים מנחות. כן, בהחלט.‬
‫לעזאזל.‬
‫חסכי ממני את הכישוף העלוב שלך.‬
‫האח אמברוז, זה המיטב שביכולתך לעשות?‬
‫איהנה מאוד לבתר אותך באיטיות.‬
‫אבל ראשית, הבט.‬
‫לא!‬
‫איזה חיוך יהיר ומפחיד.‬
‫על מה הוא חולם, לדעתך?‬
‫אני לא יודעת, אבל כדאי שייהנה מזה, ‬ ‫כי הוא יהיה לכוד שם לנצח.‬
‫הוא לא יחייך עוד זמן רב.‬
‫עסקה היא עסקה, בטיבט.‬
‫נעניק לך את חירותך, ‬ ‫ובתמורה תניחי לבני ספלמן.‬
‫בסדר, דודנית. ניגש לעבודה.‬
‫מה זה היה?‬
‫צמחים זומבים. חייבים להתחיל.‬
‫ברגע שתתחילי להטיל את הלחש והטקס יתחיל, ‬
‫אסור לנו לעצור משום סיבה. את מבינה?‬
‫לא משנה מה יקרה.‬
‫אני אחזיר אותם, אמברוז.‬
‫אני מבטיחה.‬
‫אתקן הכול.‬
‫אחזיר את כולם.‬
‫תמשיכי!‬
‫קדימה!‬
‫מתי...‬
‫איפה אני?‬
‫הוא לא כאן!‬
‫חיפשנו בכל חדר וחדר באקדמיה, ‬ ‫והפרס שלי לא נמצא בין הכתלים הללו.‬
‫הבית.‬
‫הוא כנראה בבית ספלמן.‬
‫ואם בני ספלמן נמצאים שם, אבי?‬
‫נהרוג אותם ונשתה את דמם, כמובן.‬
‫כל עוד הנרות האלה דולקים, הזנסט שלך...‬
‫חבר'ה!‬
‫חייבים ללכת. מייד!‬ ‫-דודנית, מה את עושה כאן?‬
‫למה את לא במסע החיפושים שלך?‬ ‫-הייתי. אני שם. אבל זה חשוב יותר.‬
‫תקשיבו לי.‬
‫בלאקווד בא הנה להרוג את כולכם.‬ ‫חייבים ללכת עכשיו, לפני שיגיע לכאן.‬
‫איני ממליצה להזיז מכאן את זלדה במצבה.‬
‫אם לא נזיז אותה, היא תמות.‬
‫כולכם תמותו.‬ ‫-מניין לך?‬
‫אסביר הכול אחר כך.‬
‫בבקשה, פשוט תסמכו עליי.‬
‫בסדר, דודנית.‬
‫מצאי והרגי את כל בני ספלמן בבית.‬
‫בינתיים, אני אחפש את הפרס השייך לי בזכות!‬
‫פרודנס, בלאקווד נעל את מכשפות הפרא‬ ‫בכנסייה המחוללת.‬
‫הביאי אותן הנה.‬ ‫ייתכן שכוחן יחזק את דודה זי.‬
‫כמובן.‬ ‫-לא.‬
‫ומה בדבר האב בלאקווד?‬
‫הוא עזב את הכנסייה המחוללת.‬ ‫הוא כנראה בבית שלנו.‬
‫אמרי לנו, מניין לך כל זאת?‬ ‫-אני לא יכולה לומר.‬
‫ועליי למצוא את חבריי‬ ‫לפני שהפגנים יהרגו אותם.‬
‫אחזור בקרוב, אני מבטיחה.‬
‫חבר'ה, אתם בסדר! לא איחרתי את המועד!‬
‫מה זאת אומרת?‬ ‫-הפגנים באים.‬
‫אתם חייבים לבוא איתי.‬ ‫-אני לא מבין.‬
‫הרגע נכנסת לשער כדי להביס את קאליבן.‬ ‫-צדקת, ניק.‬
‫נתתי לגיהינום להרחיק אותי‬ ‫מהדברים החשובים באמת: המשפחה שלי, ‬
‫החברים שלי, כל מה שאני אוהבת.‬
‫אבל לא עוד.‬
‫יש סימני חיים?‬
‫התשובה בידיי!‬
‫אני יודעת איך להשיב למסדר את כוחו‬ ‫ולהביס את הפגנים.‬
‫איפה אני?‬
‫דודה זי!‬
‫את בחיים!‬
‫תודה ל...‬
‫למי שאנחנו מודים לו עכשיו!‬
‫דודה זלדה, את בחדרו של דוריאן גריי.‬
‫כולנו מוגנים כאן לעת עתה.‬
‫איפה הילדה?‬
‫היא לא קמה לתחייה בבור קין, דודה.‬
‫מה?‬
‫כלומר, היא עדיין לא קמה לתחייה בבור קין.‬
‫חוששני שדודה הילדה מתה.‬
‫בלתי אפשרי.‬
‫הייתי איתה בממלכת נת'ר לפני רגע.‬
‫ראיתי את העתיד, והילדה תאריך ימים‬ ‫ותהיה מכשפה זקנה.‬
‫אם היא לא קמה לתחייה, ‬
‫אשתמש במה שלמדתי בעולם הבא‬
‫כדי לגרור אותה בחזרה לעולם הזה.‬
‫היום נקרע את אחותנו הילדה‬ ‫מלפיתתו של המוות.‬
‫מי מכם יחזור איתי לבית ספלמן ויסייע לי?‬
‫מספרים שהאלה המשולשת נענית לכל תפילה.‬
‫אומנם התעלמתי ממנה‬ ‫ושמתי את מבטחי באלים פחותים, ‬
‫חתמתי את שמי בספרים אחרים, ‬
‫אך היא עדיין באה אליי כשהייתי זקוקה לה.‬
‫כשאיבדתי את דרכי ונדדתי בממלכת נת'ר, ‬
‫היא הובילה אותי בחזרה אל העולם הגשמי.‬
‫אנחנו קוראים לך, הקטה.‬
‫אנחנו מזמנים אותך, העלמה, ‬
‫ואת הפוטנציאל חסר הגבולות שלך.‬
‫אנחנו מזמנים אותך, האם, ‬
‫ואת כוחך השמיימי.‬
‫אנחנו מזמנים אותך, הזקנה, ‬
‫ואת חוכמתך העתיקה.‬
‫אנחנו צאצאיהן‬ ‫של כל העלמות, האימהות והזקנות, ‬
‫וכשאנחנו מזמנים את שלושת גלגולייך, ‬ ‫אנחנו מזמנים את כל המכשפות מקדמת דנא, ‬
‫מראשית הזמן ועד קץ הימים.‬
‫אנחנו מזמנים את עצמנו, ‬
‫את הכוחות שנשללו מאיתנו.‬
‫מלאי אותנו בכוחות הללו, הקטה, ‬
‫ונתפלל אלייך בבוקר, בצהריים ובלילה, ‬
‫וכל ימי חיינו נחלוק כבוד לשלושת פנייך, ‬ ‫לשלושת גלגולייך.‬
‫אם אפלה, ‬
‫שומרת המפתח לדלת שבין העולמות, ‬
‫אנחנו...‬
‫מזמנים אותך!‬
‫השיבי את אחותנו הילדה‬
‫אל ממלכת החיים, ‬
‫ושנית לעולם לא נשכחך!‬
‫הילדה?‬
‫הילדי?‬
‫הילדי, את שם?‬
‫הילדי.‬
‫מה פספסתי?‬
‫הרבה, דודה הילדה.‬ ‫עדיין צריך לעצור את הפגנים.‬
‫פגנים ארורים. הם שוב עושים צרות?‬
‫הם יזרעו את זרעו של האיש הירוק‬
‫בכל תושבי העיר.‬ ‫-איך?‬
‫הם יחלקו תפוחים מסוכרים בחינם בקרנבל.‬ ‫-כן.‬
‫ואז האיש הירוק יאביק את כל מי שהוזרע.‬
‫אז צריך למנוע מכולם ללכת לקרנבל‬ ‫כדי שלא יזריעו אותם. איך נעשה זאת?‬
‫נוכל לשיר להם שיר ערש.‬
‫כן. אם נפיל תרדמה על כל העיר‬ ‫באמצעות שיר ערש קסום, ‬
‫כל בעיותינו ייפתרו.‬ ‫-לא.‬
‫גם אם בני התמותה לא יבואו, ‬ ‫הפגנים יאכלו את התפוחים, ‬
‫ויקריבו את עצמם, והכול יקרה בכל זאת.‬
‫בתנאי שיהיה להם בתול.‬ ‫-כן, אבל הם לא תפסו את הארווי.‬
‫הם סימנו שלושה בתולים:‬ ‫הארווי, תיאו ומורה בתיכון בקסטר.‬
‫גברת וורדוול?‬
‫הכלבה הזאת ירתה בי!‬ ‫-כן.‬
‫כמעט שכחתי בגלל כל הטירוף, ‬ ‫אבל היא ירתה בי.‬
‫עכשיו אני קצת רוצה שהפגנים יתפסו אותה.‬
‫לא נעשה את זה, נכון?‬ ‫-אפשר.‬
‫אני בטוחה שיש הסבר הגיוני‬ ‫לכך שגברת וורדוול ירתה בך, דודה זי.‬
‫אבל אנחנו זקוקים לה‬ ‫בשביל השלב הבא בתוכנית.‬
‫יש לנו תוכנית?‬
‫תמיד. אתם תפילו תרדמה על העיר‬ ‫באמצעות שיר ערש.‬
‫אני אאתר את גברת וורדוול, ‬ ‫ואז נעצור את האפוקליפסה. מה דעתכם?‬
‫שוב.‬
‫"רועה צאן חביב‬
‫אעזור לך לספור את הכבשים‬
‫אחת באחו, שתיים בגן‬
‫שלוש ישנות שנת ישרים בחדר הילדים‬
‫אחת באחו, שתיים בגן‬
‫שלוש ישנות שנת ישרים בחדר הילדים"‬
‫איפה כל האנשים?‬
‫הבטחנו להם כניסה בחינם, ‬ ‫מתקנים בחינם, תפוחים מסוכרים בחינם.‬
‫השמש עוד לא שקעה.‬
‫לא, משהו השתבש. אני מרגיש את זה.‬
‫אין לנו אפילו בתולה להקריב.‬
‫יש ויש.‬
‫אחת מהשלושה המקוריים.‬
‫רובין גודפלו.‬
‫בגדת בנו.‬
‫המשימה שלי הייתה להסתנן לבית הספר, לא?‬
‫ולמצוא לנו בתולה.‬
‫היא לא לטעמך, אבי?‬
‫או ש...‬
‫ניתן לאיש הירוק לחכות?‬
‫אפילו לא דקה אחת נוספת!‬
‫הבה נתחיל.‬
‫ילדים...‬
‫שעתנו הגיעה.‬
‫מי מוכן לקבל את פניו של האיש הירוק?‬
‫הוא יקום בשנית וישקם את הגן העתיק‬ ‫עבור כל ילדיו הפגנים.‬
‫ניאלטה פולה.‬
‫שול לין אה דווין אואיין.‬
‫ניאלטה פולה.‬
‫שול לין אה דווין אואיין.‬
‫עצרו!‬
‫ניאלטה פולה.‬
‫עצרו, כופרים!‬
‫אדוננו הפך את שדותיכם לשממה.‬
‫הוא הפך אותם לאדמה חרבה!‬
‫דם הבתולה הזאת ישקה אותך.‬
‫ניאלטה פולה.‬
‫בשר הבתולה יזין את זרעך.‬
‫קום, האיש הירוק, ‬
‫קום ותבע בשנית את האדמה!‬
‫כעת יחלו הלבלוב הגדול וההאבקה!‬
‫ניאלטה פולה.‬
‫שול לין אה דווין אואיין.‬
‫ניאלטה פולה.‬
‫שול לין אה דווין אואיין.‬
‫לא. לא ייתכן!‬
‫מי?‬
‫מיהי הקורבן שהבאת לנו, רובין?‬
‫זאת פסטה, ‬
‫מכשפת המחלות.‬
‫היא מומחית לרקב ולריקבון.‬
‫מעשי שדים!‬
‫מה עשית?‬
‫נקי את ליבך, נקי את נפשך, ‬ ‫והמחשבות הכואבות יפרחו מראשך.‬
‫זהו.‬
‫עכשיו לא תפריעי לנו, גברת וורדוול.‬
‫וכשתתעוררי, ‬
‫לא תזכרי שבנות ספלמן הן מכשפות.‬
‫הרגתי את אל הצמחים העלוב שלך.‬
‫ועכשיו הגיע הזמן שאתה והקרנבל שלך‬ ‫תעזבו את גרינדייל.‬
‫נסיגה, אחים ואחיות!‬
‫גרינדייל מורעלת.‬
‫נלך ונתחיל מחדש במקום אחר.‬
‫חברי המסדר, אל תעצרו‬ ‫עד שאחרון הפגנים יסתלק מביתנו.‬
‫הארווי, חכה! זה האוהל של הגורגונה.‬
‫אני איכנס לשם ואהרוג אותה.‬
‫מה? לא. בפעם האחרונה שנכנסת לשם לבד, ‬ ‫היא הפכה אותך לאבן.‬
‫הפעם אעצום את העיניים.‬ ‫אראה בעזרת היכולת שלי.‬
‫רוז, תסמכי עליי, אני אצליח.‬
‫אני נכנס לשם לבד.‬
‫ראיתי את "התנגשות הטיטאנים".‬ ‫אם פרסאוס הצליח, גם אני אצליח.‬
‫בתול קטן וטיפש.‬
‫לא היית צריך לבוא לבד.‬
‫- נגאינה, מהפנטת הנחשים‬ ‫נחשים חיים וקטלניים -‬
‫הוא לא בא לבד.‬
‫רוז...‬
‫הצלת את חיי.‬
‫זה לוהט כל כך!‬
‫מה עכשיו?‬
‫נמצא שק בשביל הראש שלה.‬
‫אולי נזדקק לו.‬
‫היי, יקירה.‬
‫את הולכת לאנשהו?‬
‫בדיוק נזכרתי ביום שבו נפגשנו.‬
‫החמאת מאוד לכישרון שלי ב...‬
‫איך קראת לזה?‬
‫אה, כן.‬
‫טווייה.‬
‫לפני שאת הולכת...‬
‫רק רציתי להראות לך‬ ‫את הכישרונות האחרים שלי.‬
‫בסדר, מתוקה?‬
‫משרתיו הכנועים של השטן, ‬
‫מפיצים את מתנותיו היחידות של אדון האופל:‬ ‫מוות והרס.‬
‫אומנם הרגתם את האיש הירוק שלנו, ‬
‫אבל אני האל הגדול פאן.‬
‫ומבטי הוא הטירוף בהתגלמותו.‬
‫שכחתם?‬
‫למען האמת, לא שכחנו.‬
‫פרודנס!‬
‫גרינדייל ניצלה...‬
‫שוב.‬
‫ומחר בבוקר כל תושבי העיר יקומו רעננים.‬
‫ולא ידעו דבר ממה שקרה, אחותי.‬
‫תודה, סברינה.‬
‫כשהמסדר ומשפחתך היו זקוקים לך, ‬ ‫באת לעזרתנו.‬
‫אין בעד מה, דודה זי.‬
‫אין שאלה בכלל.‬
‫אני מניח שעכשיו תמהרי לחזור לגיהינום‬
‫כדי לסיים את האתגר השלישי והאחרון, דודנית.‬
‫כבר סיימתי. טיפלתי בזה.‬
‫זכיתי בסמלי המלכות הטמאים ובכתר.‬
‫אבל אתה צודק, אני צריכה לחזור לגיהינום‬ ‫ולסגור כמה עניינים.‬
‫מה? מתי תחזרי?‬
‫אני לא בטוחה, דודה.‬
‫לא פיללנו שתהיי מלכת הגיהינום, סברינה.‬
‫כנ"ל.‬
‫אבל זה הגורל שלי.‬
‫אל תבכו, דודות.‬
‫מי בוכה?‬ ‫-אני.‬
‫זה בסדר.‬
‫זה לא הסוף.‬
‫זו לא הפעם האחרונה שנתראה.‬
‫אבל כרגע...‬
‫אני חייבת ללכת.‬
‫אני חייבת לקיים הבטחה.‬
‫סברינה, עצרי.‬
‫לא משנה מה תעשי, אל תיתני להם את הכסף.‬
‫מה? למה? מי את?‬
‫אני את, ועבר עליי יום ארוך מאוד, ‬ ‫אז תקשיבי לי.‬
‫זה לא יהודה.‬ ‫זה קאליבן, ששינה את צורתו בקסם.‬
‫וברגע שתיתני לו את הכסף, ‬
‫הוא יזכה בכול וילכוד אותך כאן לנצח.‬
‫מניין לך?‬
‫כי זה כבר קרה לי.‬
‫אני יודעת, זה מסובך.‬
‫איך נמלטת?‬
‫חברה עזרה לי, ‬
‫והייתי אמורה לעשות את אותו הדבר‬ ‫כדי לשמר את לולאת הזמן, ‬
‫אבל שיניתי את דעתי כי הבנתי משהו.‬
‫מה?‬ ‫-אני יכולה לפגוש אותך כאן, ‬
‫ברגע הזה, ‬
‫לפני לולאת הזמן, כששתינו עדיין חופשיות.‬
‫אנחנו צריכות להתמזג או משהו כזה?‬
‫ככה אמברוז היה אומר, ‬ ‫אבל יש לי רעיון מטורף.‬
‫נראה לי שחשבתי על אותו רעיון.‬
‫אחרי כל מה שעברתי, ‬
‫כל מה שקרה למשפחה ולחברים שלי, ‬
‫אני רוצה לחזור הביתה ולהיות איתם.‬
‫אבל את...‬
‫את זכית בסמלי המלכות הטמאים.‬
‫את עדיין רוצה את כס המלכות.‬
‫האמת שכן. זה מוזר?‬
‫לא, זה מושלם, ‬ ‫כי אני רוצה להיות נערה רגילה.‬
‫אז... מה דעתך שנעשה את שני הדברים?‬
‫יהודה, הבאתי את מטבעות הכסף שלך.‬
‫לקחת את כולם?‬
‫כן, ספרתי אותם.‬
‫תני לי להרגיש את משקלם בידי עוד פעם אחת.‬
‫ניסיון יפה, קאליבן, ‬
‫אבל אני לא טיפשה. אתה משתמש בקסם הסוואה, ‬ ‫ולא אחזור על אותה טעות פעמיים.‬
‫איך זה קרה? איך ידעת?‬
‫כי אני צעד אחד לפניך, ‬ ‫ומלכה טובה כפליים מכפי שתהיה אי פעם.‬
‫ניצחתי באתגר.‬
‫אחרון סמלי המלכות הטמאים נמצא בידי.‬
‫והנסיך קאליבן הפך לאבן ומת.‬
‫ברכותיי, בתי.‬
‫הבאת כבוד לביתנו.‬
‫הגיעה השעה להכתיר אותך בשנית.‬
‫האם את מוכנה, סוף כל סוף?‬
‫כן, אבא. אני מוכנה להינשא לגיהינום.‬
‫לילית, לסיום כהונתך כעוצרת, ‬ ‫אנא הכיני את מלכתנו הצעירה.‬
‫זהו הסיפור על סוף העולם, סוף שלא היה סוף, ‬
‫כי המכשפה שהייתה למלכה הצילה את העולם.‬
‫ובשעה שהתכוננה לעלות על כס מלכותה, ‬ ‫האיזון הטבעי הושב על כנו בכל הממלכות.‬
‫רובין, באמת תישאר בגרינדייל?‬
‫למה שאעזוב?‬
‫בסדר.‬
‫את משוש ליבו ומקור גאוותו של השטן, ‬
‫פניהם של שבטי הגיהינום.‬
‫אני אוהב אותך, רוזלינד.‬
‫זו האמת שלי.‬
‫ואני אוהבת אותך, הארווי קינקל.‬
‫הכי את אויבייך בשן ובטופר, ‬
‫ורחצי את עורך בדמם.‬
‫הבאנו את הגולם של ד"ר סי מהחנות.‬
‫הוא מחכה לך למטה, אם את רוצה להיפרד.‬
‫ד"ר סי?‬
‫הילדה!‬
‫חשבתי שרצחתי אותך!‬
‫כמעט, אבל לא בדיוק, אהובתי.‬
‫כנראה תכננתי לנשנש אותך מאוחר יותר.‬ ‫-אפשר לקוות.‬
‫כל מלכה חייבת להיות מוכנה לקרב.‬
‫כל נערה חייבת להתכונן למלחמה.‬
‫פרודנס?‬
‫מה יש?‬
‫מה קרה?‬
‫אנחנו...‬
‫מצאנו את דורקס.‬
‫גופתה השחוטה הוסתרה בארון באקדמיה, אמברוז.‬
‫אגאתה רצחה אותה, ללא ספק.‬
‫אוי, לא.‬
‫איני יכולה אלא לחשוב ש...‬
‫אילו הרגתי את בלאקווד בסקוטלנד‬ ‫כשהייתה לי הזדמנות, ‬
‫יכולתי למנוע את כל האסון הזה.‬
‫אבל לא הנחת לי לעשות זאת.‬
‫אני מצטער כל כך.‬
‫גם אני מצטערת.‬
‫שנסי מותניים.‬
‫דבר לא ייגע בך, ‬
‫שום איש לא ימשול בך.‬
‫מה אתם עכשיו, אם כבר אינכם כנסיית הלילה?‬
‫מסדר הקטה. אנחנו עובדים את האלה המשולשת.‬
‫זלדה...‬
‫אני חוששת שכוח אפל יותר אורב לנו באופק.‬
‫יש באוויר תחושה של "סה קי מאל".‬
‫עלינו לרתום את הפובואה האימהי של המסדר שלך‬ ‫כדי להגן על עצמנו‬
‫ולהתכונן למלחמה.‬
‫פירושו של דבר שאת נשארת איתנו?‬
‫רק אם אני רצויה כאן, מה שרי.‬
‫וכשהם יתחננו לרחמים...‬
‫מורנינגסטאר לא תגלה שום רחמים.‬
‫- תחנת גיהינומה -‬
‫למה את עצובה כל כך?‬
‫לא שמעת שניצחנו?‬
‫כן, ניקולס, אבל לא כולם שרדו.‬
‫אני מצטערת, ניקי.‬
‫אבל איבדתי את אחיותיי, ואני מרגישה...‬
‫בודדה.‬
‫גם אני.‬
‫הכתר וכס המלכות מחכים לך.‬
‫גבירת פנדמוניום, עלמת הצללים.‬
‫ראו את המלכה...‬
‫סברינה מורנינגסטאר.‬
‫טוב...‬
‫אני אתחיל לעבוד על משהו.‬
‫אבל קודם...‬
‫בואו נאכל ארוחת ערב משפחתית.‬
‫אכין את כל המאכלים שאתם אוהבים.‬
‫זה לא יהיה אותו דבר בלי סברינה.‬
‫דודה זי, באמת חשבת שאפספס ארוחה משפחתית?‬
‫סברינה, מה את עושה כאן?‬
‫מה לגבי המחויבויות שלך בגיהינום?‬
‫הגורל שלך?‬
‫שיניתי את דעתי.‬ ‫מי רוצה להתעסק בכל השטויות האלה?‬
‫חשבתי שאת רוצה.‬ ‫בהחלט התאמצת לזכות בכס המלכות.‬
‫חלק ממני רצה להיות מלכה, ‬ ‫אבל חלק אחר ממני חשב, ‬
‫ "אני נערה מתבגרת" .‬
‫ואני רוצה להיות נערה כאן בגרינדייל, ‬
‫בתיכון בקסטר ובאקדמיה.‬
‫חוץ מזה, סיימנו את כל העסקים שלנו‬ ‫עם הגיהינום.‬
‫לא נפגוש אותם שוב, נכון?‬
‫לוציפר, לילית, קאליבן, מי צריך אותם?‬
‫כן, נקודה טובה.‬
‫אלך לרחוץ ידיים לפני האוכל.‬
‫דודנית...‬
‫את משקרת לגבי משהו, אבל מה?‬
‫אני לא יודעת על מה אתה מדבר.‬
‫התנהגת מוזר לאחרונה, ‬
‫אמרת דברים וידעת דברים שלא יכולת לדעת.‬
‫אפילו בלב כל הטירוף הזה, ‬
‫את היחידה שמעוררת בי חשד.‬
‫כלל לא ויתרת על כס המלכות, נכון?‬
‫לא שיקרתי.‬
‫אני לא מלכת הגיהינום.‬
‫אבל אני גם...‬
‫כן המלכה.‬
‫מה עשית הפעם?‬
‫אנחנו צריכות להתמזג או משהו כזה?‬
‫ככה אמברוז היה אומר, ‬ ‫אבל יש לי רעיון מטורף.‬
‫נראה לי שחשבתי על אותו רעיון.‬ ‫-זה בלתי אפשרי.‬
‫אם לא מילאת את תפקידך‬ ‫ומעולם לא שחררת את עצמך, ‬
‫ועכשיו יש שתי גרסאות שלך...‬ ‫יצרת פרדוקס בזמן!‬
‫מגניב.‬
‫לא, זה ממש לא מגניב!‬
‫ההשלכות יהיו נוראיות, במקרה הטוב.‬
‫אבל זה הצליח.‬
‫היא קיימת ואני קיימת.‬
‫שתינו קיבלנו את מה שרצינו.‬
‫אתה לא מבין? זה פותר הכול.‬
‫סוף סוף אוכל להיות‬ ‫ספלמן ומורנינגסטאר במקביל.‬
‫ומה יקרה כשהדודות יגלו על כך?‬
‫הן מעולם לא היו בגיהינום, ‬ ‫אז אין סיכוי שזה יקרה.‬
‫ואם אדון האופל יגלה שיש לו שתי בנות?‬ ‫-הוא נרקיסיסט. הוא לא ישים לב.‬
‫לילית תשים לב!‬
‫כן, לילית עלולה להוות בעיה.‬
‫דודנית, רק שאני אבין, ‬
‫את אומרת שיש שתי סברינות. אז אם את כאן, ‬
‫זאת אומרת שהיא...‬
‫הילדה, הארוחה הייתה נפלאה.‬
‫תודה רבה.‬
‫נחמד שהמצב חזר לשגרה.‬
‫אבל הוא לא יישאר כך לאורך זמן, ‬ ‫זו גרינדייל. חכי ותראי.‬
‫לכל פעולה יש השלכות, ‬ ‫ותמיד נשארים קצוות פתוחים.‬
‫תגלה קצת אמונה, אמברוז.‬
‫לפעמים הקוסמוס פשוט מסתדר מעצמו.‬
‫למישהו נשאר מקום לפאי?‬
‫כן.‬ ‫-כן.‬
‫כן.‬
‫ותוספת של תפוחי אדמה טעימים.‬
‫בואו, ילדים.‬
‫נבצע את מעשה הטומאה שלנו‬ ‫מתחת לתהום כוכבי הלילה.‬
‫אגאתה, הביצה.‬
‫אני קורא לביעותי אלדריץ' בשם הריקנות.‬
‫שמעו את הזוועה המבקשת להיוולד‬
‫וקרעו קרע במרקם המציאות.‬
‫אני כלי הקיבול שלכם.‬
‫אני הכוהן שלכם!‬
‫אבי...‬
‫מה נולד פה?‬
‫תחילת הסוף, אגאתה.‬
‫סופם של בני ספלמן.‬
‫סוף כל הדברים.‬